Miss Emerson?
Er du forberedt?
Jeg tog dette med.
Bare gør det parat. Få det parat.
Liv givet. Liv tilbage igen.
Liv givet. Død opløftet.
Tag denne livsform, benyt dens kød.
Åben vores øjne for hvad der er tabt.
Memento mori. Memento mori.
Memento mori. Memento mori. Memento mori.
Hvem? Hvis tab?
Denne kvinde?
Denne sørgende kvinde?
- Skat? - Åh, Gud!
Kig ikke væk. Du må ikke kigge væk.
Rose? Rose, skat.
Jeg kan se dig.
Liv givet. Død opløftet. Liv givet. Død...
Slip mig!
Sergent Evans, gardinerne.
Døren! Døren!
- Bliv der, kaptajn. - Slip mig!
Hvis du overhovedet er kaptajn.
Sergent Evans, hent de andre.
Din skiderik. Du dræber ham!
Jeg henter en doktor.
Den klarer jeg.
- Åh! av! - Endnu et mirakel.
Miss Cathcart, Det burde du ikke gøre.
Cathcart. Florence Cathcart.
Hvordan vover du at komme her under falske forudsætninger?
Er din soldat dreng overhovedet død?
Og denne groteske seance får ham ikke tilbage.
Eller dine blodkapsler som du fik fra din kop
og dit lommetørklæde da vi startede.
Eller din frie hånd som hev vægen fra denne kvindes lys.
Som om de døde har noget imod nøgne flammer.
I er bedragerer.
Og ikke særlig gode.
Få dem ud herfra, Evans.
Slip mig! Skiderik.
- Jeg har din broche. - Tak, Evans.
Miss Cathcart, når du gør disse ting
synes jeg du kommanderer lidt rundt med mig.
Jeg tænker bare nu hvor du...
Hvad, du vil ikke have dine kollegaer ser du bliver bosset rundt af en kvinde?
Øh, jeg mener, hvis nogen skulle bosse mig rundt, vil det...
Jeg mener, hvis Mrs Evans ikke var Mrs Evans...
Men det er hun.
Og hun er meget heldig, er hun.
Jeg gør det ikke mener. Det lover jeg.
Du har aldrig haft et barn, har du?
Nej, selvfølgelig har du ikke det.
- Nu skal jeg, miss. - Tak, Katie.
Det er okay.
Åh, for guds skyld..
- Hvem skal jeg skrive det til? - Undskyld?
- Hør, Mr... - Mallory.
Mr Mallory, undskyld jeg er lidt kortfattet, men det er mit hjem.
- Meget glad for du nød bogen. - Det gjorde jeg ikke.
- Undskyld mig? - Jeg brød mig ikke særlig meget om den.
Jeg fandt den for...sikker.
Måske rammende for en, som er så uforskammet overfor fremmede.
Jeg er historielærer på en skole for drenge.
Tilgiv min datter, Mr Mallory.
Hun tager ikke imod mere arbejde. Hun er meget udmattet.
Hmm, lad ham tale, Harry. Værsgod.
Jeg er bange for det er rigtigt. Jeg tager ikke imod mere arbejde.
Men du er spøgelsesjæger, ligesom du også er forfatter?
Man kan ikke jage noget, der ikke eksisterer.
Åh, jamen det er lige det.
Vi tror vi har en der gør.
Jeg skal lige skifte.
Katie, vil du føre Mr Mallory til mit arbejdsværelse.
- Ja, miss. - Det er okay.
Du er okay?
Mmm.
Vi ved altid, hvorfor du begiver dig ud i det her.
Og vi bebrejder dig ikke i at tro det vil hjælpe.
Men fra tid til anden, kan vi kun se den smerte det medfører dig.
Ja.
Jeg ved det, og er ked af jeg bliver ved med at gøre det mod jer.
Det er ikke fair.
"Må din hud blive flået fra din krop"
"i det helvede du arrogant påstår ikke findes.'"
En ældre kvinde i Dorset, hvis jeg husker korrekt.
Oldfruen på vores skole er en stor fan af din bog
og har fortalt rektoren om dit arbejde.
Hun forsikrer ham at du er meget respekteret,
og at din bog står side om side med biblen mange steder.
Miss Cathcart, rygter er en farlig ting.
Samtalerne i dette rum er fortrolige, Mr Mallory.
Specielt hvis jeg ikke tager sagen.
Vores skole hedder Rookford i Cumbria.
For nogle år siden, siges det, at en dreng blev dræbt der.
Ikke en elev. Det var et privat hjem dengang.
Hvem? Fangede de morderen?
Der er intet noteret. Det var en fin familie. Alt blev fortiet.
Men det er stadig meget muligt at nogen døde der.
Så du er her på grund af et dødsfald som måske skete
for mange år siden?
Nej.
Jeg er her på grund af et andet dødsfald.
En elev. For tre uger siden.
Hans navn var Walter. Walter Portman.
Dagen inden han døde opsøgte Walter rektoren,
rystende af frygt, overbevist om han havde set et spøgelse.
Spøgelset af den dræbte dreng.
Hvordan vidste han hvordan drengen så ud?
Dette blev taget for 18 år siden.
Mr Mallory, det er... Dette er en gammel skolespøg.
Når kameraet skifter over til at udløse selve billedet...
Løber en af drengene bag rækken for at optræde på begge sider.
Han var stadig i bevægelse da billedet blev taget.
Det ved jeg. Det var 1902.
Dette var '03.
'04.
1905.
Og sidst, '06.
Alle drengene på skolen blev talt.
Alle sammen. På alle fotografierne.
Inklusiv dette, som blev taget for et måned siden.
Miss Cathcart, jeg kan forstå hvordan et barn kan løbe distancen
i de 15 sekunder det tager for kameraet at tage billedet.
Men jeg kan ikke forklare hvordan han kan komme derop.
Millford kvinden.
Enten en bunke dårlig opbevaret fotografi plader
eller "det samme spøgelse var i min mors keramik skur".
Vi er halvvejs i skoleperioden om 2 dage.
Vi vil være heldige med at få børnene tilbage med mindre...
Jeg er ikke interesseret i skolens kommercielle ry.
Der har været andre episoder. Drengene tror...
Drenge tror på julemanden og tandfeen.
Jeg er sikker på nogle af dem også tror på gud.
Du behøver ikke "mig" til at fortælle hvad der skete
med den generation af drenge, Mr Mallory,
og stadig ser du ikke deres spøgelser hjemsøge gangene på skolen.
Rookford er en kostskole, Miss Cathcart.
De fleste af børnene er så godt som forældreløse.
Jeg siger det ikke kun på grund af dine omstændigheder.
Jamen, hvorfor så nævne det?
"Frygt er alt jeg husker fra min barndom."
"Jeg ser i glimt mine forældre' døde"
"men intet om vores liv i Kenya, eller at komme til London."
"Intet andet end en følelse af evig sort terror.'"
Din taktisk er foragtelig.
"Frygt sluger børn og de voksne vi bliver.'"
Disse drenge er ikke bekymret for lyde i natten.
De er skræmt fra vid og sans.
Gå venligst.
Jeg blev sendt for at anmmode om din hjælp, og det er gjort.
Du virker som en kvinde, som gør hvad hun vil.
Jeg er på Wellington Hotel. Tak for din tid.
Semper veritas.
Latin giver en ny skole en respektabel klang.
Hvilket kan bidrage med ekstra penge.
Og jeg kan forestille mig at et "bona fide" spøgelse er et tilbageslag.
Latinsk ordspil. Morsomt.
"Altid sandheden."
Lad os se, ikke?
Du kan ikke vente.
Du morer dig når folk ikke tror på noget?
Nej, uden videnskaben, tror folk ikke på noget.
De tror på alt, inklusiv ånder.
Så det er nødvendigt at tro. Men ikke for dig.
Jeg tror på beviser. Nødvendighed har intet med det at gøre.
Og stadig bærer du en andens cigarethylster.
Touché.
Undskyld.
Mr Mallory, er jeg...
Gå videre.
Judd.
Hey! Knæ, drenge!
Miss Cathcart, dette er Miss Hill skolens oldfrue. Maud for dig og mig.
- Hvordan går det? - Maud?
Hun tager det meget hårdt.
Hun kan være lidt af en særling.
Hun kunne for eksempel li' din bog.
Jeg føler jeg kender dig.
Jeg har læst din bog utallige gange.
Den er på min hylde ved siden af biblen.
Jeg har aldrig mødt en uddannet dame før.
Ikke Cambridge og sådan.
Ikke en der var berømt.
Åh, "the Kaiser" var berømt, Miss Hill.
Jeg... Jeg skrev bare en bog.
Maud.
Mr Mallory sagde du skulle kalde mig Maud.
Maud.
- Hallo. - Hallo.
Sagde Mr McNair ikke "alle drenge indenfor", Thomas?
Tom.
Alles nerver hænger i laser.
Jeg har været her i 14 år. Jeg kender dette sted.
Og jeg tror ikke på alt det spøgelsespjat.
Jeg vil bare ha' du ved
at jeg er til radighed for dig.
Hallo.
Stop det.
Howell, gi' igen. Og få klippet det hår.
Allesammen - nedenunder.
Tak, Maud. jeg fører Miss Cathcart til rektoren.
Kom med bygningen. Det er drengenes favorit.
"John the Baptist", tror jeg. Denne vej.
Det er faktisk "Judith slaying Holofernes".
Historien om en kvinde, som snød sig ind i fjendens lejr,
forførte og halshuggede derefter den højst rangeret general.
Det var tider, hva, Maud?
Jeg er ikke inde, jeg er ude.
Jeg var ude. Nu er jeg inde.
Du må være spøgelsesdamen. Kom ind.
Purslow, dette er Miss Florence Cathcart.
En uddannet kvinde. Nå, nå, nå. Glad for du er her.
Du ved vist, du har en oldfrue og takke.
Det kan jeg forstå. Glad for at være til rådighed.
Børn der dør før sine forældre. Frygtelig ting.
Jeg har mistet tre.
Jeg forestiller mig du ikke tror på efterlivet, Miss Cathcart.
Nej, det gør jeg ikke.
Frygteligt, er det ik'?
Mr Mallory vil give dig en rundvisning af skolen.
Jeg er på vej til spisesalen hvis du vil se den.
Mr Mallory.
Så jeg er guiden nu?
Han kommer. Han kommer.
Efter frokost er der en times obligatorisk læsning
Lyset bliver slukket klokken 8.
Jeg viser dig hvor Walter blev fundet.
Jeg vil gerne se alle de steder, drengene siger, de har set spøgelset.
Og måske kunne du spørge Maud om at gøre os selskab?
Det er mest herinde det er blevet set, inklusiv Walter's.
Faktisk blev han fundet lige herude på terrassen.
Mange af drengene tør ikke kommer herind mere.
Mr Mallory.
Hun kan ikke li' den overnaturlige tone.
"Ego contemno Latin." Jeg hader Latin.
Hva' med dig, Mallory?
Walter blev fundet her.
Mr Broad fandt ham lige inden morgenmaden.
- Og de døre var låst? - Mmm-hmm.
Havde han en bamse eller et legetøjsdyr?
- Den er på kontoret, ja. - Kunne du?
Du kan ikke li' ham.
Jeg har mine grunde. Det vil være indiskret at nævne.
Hvor er hans briller? Han plejede at fastholde facaden.
Han plejede også at humpe. Det holdt ham væk fra skyttegravene.
- Hans mor fandt den svær at beholde. - Tak.
Og den lå stadig i hans seng den morgen han blev fundet?
Ja.
Du sagde, det var forekommet andre steder i huset?
Ja. Mest i vestfløjen.
Maud, måske jeg kunne overlade dette til dig?
- Hvorfor er du ik' til læsning? - Min bog, sir.
Er du okay?
Og skoleforløbet er halvvejs imorgen?
Drenge med forældre, der bor langt herfra bliver tilbage.
Ellers har vi stedet for os selv.
Blev han drillet?
De kaldte ham "Wheezy Walter". Han var astmatiker.
Hvem var hans venner?
Havde han nogen venner?
Miss Cathcart, dette er en god skole.
Men hvis du er anderledes, på den forkerte måde...
Hans madras er ikke den eneste, der ser sådan ud.
"Så snakkede King Arthur til Sir Bedivere."
"Den efterfølgende dag ændre alt"
"Det bedste fællesskab af berømte riddere."
"'some denne verden besidder."
"Hvilken søvn de sover, disse mænd jeg elsker."
"Jeg tror at vi skal...
"Vi skal aldrig mere, at..."
"Jeg tror at vi aldrig mer', på noget givent tidspunkt,
" glæde vores sjæl med med ridderlige gerninger."
Dowden!
Nu.
Oldfrue, jeg går ud fra du har medbragt den unge dame med et formål
udover at bevidne denne afskyelige opførelse fra of Mr Dowden?
Mr McNair. Drenge,
jeg ved i er oprørte og bange i øjeblikket.
Miss Cathcart er her, for at slukke den frygt.
Hun er en af de klogeste i England. Miss Cathcart.
Op.
- God aften. - God aften.
Sæt jer ned tak.
Hvor mange af jer snakkede med Walter Portman, om det her spøgelse?
Har nogen af jer set denne spøgelsesdreng?
Jeg gjorde, miss. Jeg så den.
Rejs dig op dreng.
Vil du komme med mig og beskrive...
Det var frygteligt. Det var på øverste sal.
- Vil du ik' heller... - Hans ansigt var snoet.
Sløret og mærkeligt snoet.
Ligesom på fotografierne.
Men han var i smerte. Græd højlydt.
Det var ham. Vær' rar og slå det ihjel, miss.
Ja. Slå det ihjel, miss.
Stille.
En Pocket Premo, 12 eksponerings pakke med meniscus linse.
Lydoptager, halv grammofon.
En fumigator til måling af kontaktspor.
Kan Walter's værelseskammerater sove andetsteds i huset?
Vi kunne flytte deres madrasser ind i spisesalen.
Marconi magnetisk felt detektor.
10 gram magnesium og and kaliumsklorid per bakke.
Når linen bliver ramt åbnes den i et brøkdel af et sekund,
og en elektrisk oplader udløser pulveret.
- Hvad med dem her? - Det er fodspors fangere.
Har spøgelser fodspor?
Nej, folk der leger spøgelser har.
De må hade dig.
Hvem? De spirituelle?
Nej, spøgelserne.
Vær' stille.
Du skal være stille ellers!
Victor, du klarede løbet idag.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Hvad er det rod?
Vil hun gøre hvad de siger? Damen?
Og hvad siger de?
At hun vil dræbe spøgelset.
Og en dreng vil dø per nat indtil hun gør det.
Hun er her ikke for at fange spøgelser.
Hun er her for at fange frække drenge, som laver ballade.
Stille. Luk øjnene.
Det er snart mørkt.
Pary.
Parry.
Ingen...
Kan li'...
Dig!
Vær' stille.
Du skal være stille ellers!
Shh! Vær' stille.
Hallo?
Jeg hørte klokker. Er du okay?
Første klokke!
Næste tre drenge, tak. Dæmp jer.
Næste.
Drenge der er blevet set kan gå til deres klasseværelse.
Kan de være lavet med sokker?
De fodspor jeg fulgte var helt sikkert barfodet.
- Tilbage! - Kom så. Kom så.
Hvorfor er vi her, sir?
Okay, vend rundt, op med fødderne.
Rektor.
Parry.
- Sir. - Parry.
Hvad vil din far ik ha' tænkt?
Den nat Walter døde, stod han op for at bruge toilettet.
Han havde ikke sine briller på.
Mr Parry her, skræmte ham, og brugte denne til at sløre hans ansigt.
Nej. Jeg gjorde det ikke mod Walter.
Og i nat prøvede du at gøre det samme mod mig. Ik?
Victor.
De sagde, at hvis jeg gjorde det
så vil de være søde.
- Stop det snøfteri. - Malcolm, rolig.
Hvem?
- Dem. - Stikker!
- Stille! - Men jeg gjorde det ikke før.
Ikke mod Walter. Jeg kunne godt li' ham. Vi delte ting.
- Victor. - Jeg skræmte ham ikke.
- Ingen ved hvem. - En dreng er død.
- Det var ikke mig! - Okay, det var ikke kun ham.
Der var en anden dreng i nat.
Jeg så ham i trappeskakten.
Hvad?
Dowden?
- Der var ingen anden dreng. - Ah-ah-ah. Du er bag det.
- Oprigtigt, sir. - Du giver mig navnet nu.
Der var ingen anden. Please!
Du giver mig navnet nu eller du vil blive straffet på stedet. Mr McNair.
Det er sandt. Nej, der var ingen anden dreng, sir.
Jeg siger sandheden, sir. Der var ingen anden!
Please, sir, jeg lover det, det var kun mig!
Vent, stop!
Jeg fortæller sandheden.
For guds skyld. Du har gjort nok skade, så du skal ik' gøre dette.
Hvad sagde du?
Du bruger en balsam til dit bryst.
Jeg har lige lugtet det.
Den lugt var også på glasset på de franske døre og på håndtagene
og på Walter's bamse.
Du var... Du var der den nat han døde.
Jeg protesterer. Det er...
Og protesterede han da du fandt ham nedenunder,
flåede bamsen fra ham og efterlod ham ude i mørket?
Jeg kom her for at beskytte børn mod frygt, og du...
Du er besat af at de skal leve med det.
- Du kan ikke dø af frygt. - Nej.
Men du kan dø af et astma angreb fremtvunget af frygt.
- Han var i live, da jeg efterlod ham. - Malcolm.
Han græd,
insisterede han havde set et spøgelse.
Jeg tænkte...
Jeg tænkte jeg vil gøre ham stærkere.
Det er ikke nok bare at forkæle dem, Robert.
De drenge skal være stærke.
Stærkere end os.
Malcolm, der er ingen anden mand på denne jord jeg heller vil beskytte.
Men forældrene ankommer snart, og jeg må be' dig forlade skolen
med det samme.
♫ Be still, my soul ♫
♫ Though dearest friends depart ♫
Der var en fyr i en skyttegrav ikke langt fra vores.
Han sang den engang imellem ved solopgang.
Det er svært at adskille fortiden fra nutiden.
Drengene er transformeret. Du burde være glad.
Semper veritas.
- Mmm. - Sandheden har en pris.
Ødelagde en skadet mand.
Åh, jeg tænker ikke på Malcolm.
Mere dig.
Jeg så dig.
Da du beviste at spøgelset var falskt, skete der noget med dig.
- Du var pludselig... - Stop, Robert.
Jeg har gjort hvad jeg blev bedt om.
Bevist der ikke er noget at frygte.
Intet.
Du forlod kirken tidligt.
Mr Judd.
Tager du hjem?
Fandt du dit spøgelse?
Endnu en sag der skal skrives om mens McNair's kastes for hundene.
Efter alt hvad han har været igennem.
Ved du hvad, jeg tror ingen af os helt rigtigt ved
hvad han gik igennem, Mr Judd.
- Du burde ik' tale til mig sådan. - Hva'?
- Undskyld. Det var ikke min mening at... - Tror du ik' jeg ved det?
Det var en fejltagelse at blive hjemme?
Komme herned
og forrælle mig det?
Lad mig fortælle dig noget, spøgelses dame.
Det er de levende du skal holde øje med.
Ikke de døde.
Der er hun. Prøv nu og glemme det. Rektor vil.
Får lov at komme hjem. Kage og budding.
Heldige asner.
Men vi skal nok få det hyggeligt.
Det siger du altid.
Heldige asner. Det siger du altid.
Nej!
Der er intet.
Farvel. Ses om en uge.
Tjek yderbygningerne før du går, Mr Baxter.
Der er sigøjnere på Tarrow gården.
Er dine forældre oversøs, Tom?
De bor i Indien.
Det tager 3 uger at rejse dertil. Der er tigere.
Farvel, Oldfrue.
Mary.
Har du været der?
Nej.
Nej, men jeg har set løverne i Afrika.
En af dem angreb mig.
Hvorfor er du så ikke død?
Jeg blev reddet af en fra landsbyen.
Det var faktisk stammens høvding.
Dræbte han løven?
Jeg var meget ung. Det tror jeg.
Landbyboerne passede på mig indtil der kom hjælp.
De kaldte mig deres "Mowa-Zee".
Hvide dukke.
Gad vide hvad de vil tænke idag, hvis de så mig sådan her.
- Tom, kan du forlade os nu? - Var din mor og far med dig?
Blev de dræbt?
Ja, det er jeg bange for.
Tom, Miss Cathcart og jeg skal have en voksensnak.
Jeg kan godt lide voksensnak.
Nu.
Farvel, Mowa-Zee.
Maud, det var en ulykke.
Jeg tabte mit cigarethylster.
Hvordan kan sådan en som dig have lyst til at gøre sådan?
Jeg vil ikke snakke om det.
Gå ikke. Miss, der er sket noget med dig.
Du kan ikke forlade huset nu.
Stop med at kalde mig miss. Det er Florence.
Og jeg kan ikke blive her.
Undskyld.
Tak.
Jeg smutter om en time.
Jeg faldt.
Jeg ved du er der, Robert.
Du må ikke gå væk.
Gå ikke.
Du må være spøgelsesdamen.
Kom ind.
God aften.
Vær' stille.
Du skal være stille ellers!
Mr Mallory, jeg skal bruge din hjælp.
Tager du ikke afsted?
Noget af udstyret skal nulstilles.
- Kan jeg... - Jeg forstår ikke.
Du fandt synderen. Laver du mere?
- Vil du... - Nej tak.
Kan du ik' lide sherry?
Jeg skal være klar i hovedet.
Jeg tror aldrig jeg vil drikke alkohol.
- Man bliver syg af det. - Mr Judd,
du må gerne tilslutte dig.
Har ting at lave, Oldfrue.
Mallory.
Mr Mallory.
Florence, hvad laver du?
Jeg kom hertil for at forklare et fænomen i dette hus,
og hvad alle andre end tror, så mangler jeg stadig at gøre det.
En kollektiv illusion er blevet opdaget her,
et barn bevæger sig rundt i huset, som om der ikke er vægge eller gulv.
Du sagde, et barn var dræbt her.
Hvad hvis det også var...
Gør du det på grund af en fornemmelse?
- Hertil morgen, var du... - Det er ik' en fornemmelse!
Det er en afhandling. Det er videnskab.
- Fortæl om den oprindelige morder. - Det er ikke sikkert der er en.
- Noget er skyld i dette. - For 2 timer siden, du...
- Florence, hvorfor gør du det? - Florence.
- Hvad er det? - Et forskels - termometer.
Det betyder at denne side af korridoren pludselig er blevet
meget koldere end den side.
Du sagde, det var et privat hus.
Tjenstepiger havde ofte skjulte skabe
til mopper og koste osv.
Der kan også være trapper til de øverste niveauer.
Jeg kender den.
Det er en gammel børnesang.
Ladybird, ladybird,
flyv hjemmefra.
Dit hus er i brand.
Dine børn er væk.
Alle undtagen en.
Vi må igang. Aflås huset.
- Florence, du behøver ik'... - Robert, lås huset.
Det er ingenting, det er en tåbelig børnesang.
Jeg er bange.
Tom.
- Tom. - Han vil tage mig.
Tom, der vil ikke ske dig noget. Intet.
Det lover jeg dig.
Jeg må igang. Jeg er ovenpå hvis i har brug for mig.
Kan jeg sidde med dig? Jeg snakker ikke.
Selvfølgelig.
Jeg får skældud for at snakke for meget.
Men jeg snakker ik' meget.
Havde du venner i skolen?
Du må gerne snakke til mig.
Jeg har fantasi-venner. Sommetider.
Det er der intet galt med. Mange børn har. Jeg havde selv.
Hvad var hans navn?
Ikke sikker på han havde et navn.
- Har dine navne? - Du er stadig ensom.
Er du ik'?
Det kan jeg fornemme.
Også med drengene på skolen,
Det kan jeg fornemme.
Du havde en rigtig ven engang.
Og det har du ikke mere.
Elskede du ham eller noget?
Ja, jeg elskede ham.
Han var en meget rar og god mand.
Men jeg var...
Jeg gjorde noget meget tåbeligt og meget ondt.
Jeg tror jeg var bange for at miste ham, jeg elskede ham så højt.
Han var med i krigen.
Hvad gjorde du?
Jeg skrev til ham og fortalte
at jeg ikke kunne gifte mig med ham, og at jeg ikke elskede ham mere.
Hvad sagde han?
Han døde.
Ikke længe efter han modtog brevet.
Men du elskede ham.
Det er derfor du vil ha' ham tilbage.
Tak. Mowa-Zee.
Jeg tror ikke der findes et sted
på denne jord, hvor folk forstår ensomhed bedre end her.
Du straffer dig selv. Er det det du har gang i?
Beviser igen og igen at han virkelig er borte?
- Gnider mere salt i såret? - Det kan du fortælle.
Hvorfor? Er det skyld?
Prædiker til mig, mens du river dit ben i laser
som om, det vil få dig til at føle bedre af at ha' overlevet!
Du ved ikke hvad du snakker om.
Robert.
Jeg er skræmt.
Og det kan jeg ikke leve med.
Og ja, hvad jeg gør har en pris.
Jeg hader mig selv mere og mere, men jeg kan ikke leve med frygt.
Så vil jeg hellere dø.
Rød fire lægges på sort fem.
Alle kort har en plads.
Når de er tilbage på plads vinder du spillet.
Og den derhen.
Den lægges der.
Sort otter passer med rød ni.
Det tager tid.
Det er derfor det kaldes "tålmodighed".
Hun er neden under.
- Mowa-Zee. - Tom. Tom!
Tom!
Jeg ved det er dig, Tom.
Jeg vil ik' jagte dig.
Forsæt med at spille.
Florence.
Hvorfor gør du dette? Dig!
Jeg hørte dig fnise.
- Jeg hørte ham fnise. - Florence!
Du førte mig til en mand. Hvem var han? Hvem var han?
Der var en... Der var en mand! Der var... Der var en mand!
Stop det!
Det... Det er jer alle!
Det er jer der gør det!
Din, din...
Din onde og fæle lille dreng.
Florence!
Jeg hader dig.
Thomas Hill, vil du straks komme tilbage og undskylde.
Stop med at koste rundt med mig. Jeg har intet gjort.
Jeg kan ikke genkende dig.
Jeg troede du var en rar, og elskelig pige, men der...
Der er intet tilbage.
Du er en tom skal.
Hun er meget forvirret.
Det må du forstå.
Hun kan rigtig god li' dig.
Hun er ligeglad med mig.
Jeg kunne ligeså godt være død som Walter.
Jeg hader hende.
Robert, jeg skal bruge din hjælp.
Han havde et gevær, og han var der,
og et af de her vil bevise det.
Jeg kan lade lidt lys være tændt, men er du...
Jeg klarer den.
Hvis du gider løfte dem.
Det er fint.
Mørket generede mig førhen.
Senere hen betød det tryghed, ingen krydsild, eller...
- Tak. - ...skud, men
som dreng, var det en kamp i sengen,
vil gerne se hvad der var, men for skræmt til at åbne mine øjne.
Tak.
Det er mørkere når vi lukker dem, men alligevel holder man dem lukket.
Hvorfor gør man det?
Tak.
Bevægelsen er ikke sløret, så selv hvis han flytter sig
vil en af disse vise ham klart nok.
Hvorfor holder du dine øjne lukket, Florence?
Hvor er han?
Åh, gud.
Nej.
Du findes.
Det er jeg.
Hvorfor er de ting her? Hvad vil de med mig?
Måske er de ikke her for dig.
Tom, bliv her. Forlad ikke værelset.
Nej! Nej! Nej!
Åben døren.
Har du haft forladt rummet? Der er sket noget med Florence.
- Lov mig du bliver her. - Okay.
Tom!
Jeg lover det.
Maud! Florence!
Jeg så dig.
Jeg så dig med ham.
Krigshelten.
Jeg ved ikke hvad du...
Jeg har set masser af ting gennem disse vinduer, men aldrig det.
Kvinder. Elsker disse sørgelige historier, ik'?
De blev udsendt. De meldte sig ikke.
Pludselig er de helte.
Hvor vover du!
Du gjorde intet,
og du tror du kan se ned på mænd som ham?
Pas nu på hvad du siger.
Du gjorde... Du gjorde intet, mens mænd som ham gav alt...
Nej!
Robert! Robert!
Hvad er der sket? Hvad er der sket, Florence?
- Florence, hvad er det? Min søde pige! - Florence!
Judd angreb mig.
Han prøvede at... Han prøvede at... Jeg tror jeg dræbte ham.
- Jeg tror jeg slog ham ihjel. - Maud, hent et tæppe.
Og gør et bad parat. Nu, tak.
Hvor? Hvor er Judd?
Ved træerne for enden af indkørelsen.
Gå ind. Find Maud og bliv der. Hører du?
Robert. Robert, fortæl det ik' til Tom.
Tom?
Lille Tom. Han er skræmt nok. Han er det eneste barn her.
Florence, der er ingen børn her. Det er kun os tre!
Hvad?
Mowa-Zee.
Det var ikke min mening at skræmme Walter den nat.
Det ved jeg.
Jeg tror dig dig.
Kan du kontrollere det?
Sommetider.
Men jeg ved ikke hvorfor han kunne se mig.
Ingen ser mig.
Jeg kan ik' få dem til det.
Vi ser, hvad vi har brug for.
Han manglede en ven.
Det gjorde jeg også.
Men du var bange. Da du hørte musikken fra kanin dukken,
du sagde noget vil tage dig.
- Hvem er du bange for? - Det kan jeg ik' sige.
Kom nu. Fortæl mig det.
Du må selv se det.
Det er den eneste måde, hvorpå vi kan være sammen.
Igen.
Hvad?
Lov mig du ikke forsvinder igen.
Mousie.
Mow-zee?
Se på dukkehuset. Se på det.
- Nej. - Du begyndte at huske,
- Det ved jeg. - Nej.
Se på det. Du vil huske resten.
- Se på det. - Jeg vil ik' se på det.
Du begyndte at huske, jeg ved det. Se på huset.
- Jeg vil ikke kigge! Gå væk fra mig! - Se på huset.
Mousie.
Du begyndte at huske! Du begyndte!
Du beyndte at huske! Jeg ved du gjorde!
Men du bliver ved og ved!
Jeg gider ikke at kigge på dig! Jeg kan ik' leve sådan her!
Se på det. Du vil huske resten.
Du ved ik! Du snyder, bedrager og griner af mig!
Der er ingen der snyder. Vi kan bare ikke det her mere.
Du gør det umuligt. Du siger intet i dagevis.
Du snakker ik' til mig. Du vil ikke engang se på hende.
Vær stille. Du skal være stille, ellers!
Dit eget barn? Du foragter hende.
- Du er et monster! - Hun er ik' en dreng!
Hun er klog, og hun er sød, og hun er...
- Giv mig en søn! Bliv her! - Du har en!
Hvordan tror du det føles at se din uægte dreng
rende rundt med...Din uægte dreng rende rundt med Florence!
Hold Tom udenfor det her!
Lader os bøde fordi du...
Mor! Mor!
Gå væk, Florence. Du kan ikke hjælpe mor nu.
Flyt dig!
Du kan ikke hjælpe mor nu. Flyt dig!
Du skal gå væk.
Vær' sød, far.
Mousie, Mousie, løb! Løb!
Tror du ikke jeg kender dine små skjulesteder?
Ved hvor min lille mus gemmer sig fra tid til anden?
Lille Mousie.
Jeg er ked af det, lille Mousie.
Jeg skal nok finde dig, skat.
Du skal afsted med mor nu.
Mousie.
Lille Mousie.
Du sagde aldrig skole.
Fra det øjeblik du ankom kaldte du det et hus.
Dig, nanny.
Tom's mor.
Jeg troede det ville være nok og få dig hertil.
Men du huskede hverken mig eller de frygtelige ting.
Jeg vidste dit sind havde fortrængt det.
Men en ting fastholdte mig i troen.
Du så ham.
Du så min...
Min
elskede
myrdede barn,
som har levet her alle de år, med venner han ik' kunne få.
Jeg var hans ven.
Vi delte alting.
En far,
alt.
Men du havde behov for at se.
Det var derfor, jeg bad Tom skræmme dig.
For at få dig til at blive.
Fordi jeg ved hvad der bedst for dig.
Det har jeg altid vidst.
Fordi jeg opdragede dig.
Da du var baby.
Jeg iagttog dig
taget bort,
adopteret.
Du blev taget fra mig ligesom min dreng blev.
Jeg har aldrig bedt om noget i denne verden.
Og det er et perfekt helvede på jord
at give en kvinde børn at elske
og derefter tage dem fra hende.
Lille Tom.
Jeg havde glemt alt.
Måske ikke alting.
"Spist af løver."
Alle minder er vel et bedrag af en art.
Du kan ikke bebrejde nogen at tro på den.
Mmm.
Du skal ik' være bekymret.
Ingen vil finde Judd's lig.
Jeg har begravet bedre mænd end ham.
Ser du også dine egne spøgelser?
Er de her nu?
Dine venner.
De ligner mine venner.
De har ingen ret.
Ingen form for skyld fortjener den smerte du påfører dig selv.
- De døde. Jeg overlevede. - Nej du gjorde ej.
Et hjemsøgt liv
er ikke noget liv.
Vi kunne ligeså godt
selv være spøgelser.
Tænd et lys, hent nogle glas.
En fortalte mig engang at det gør en syg.
Tom, hvad...Hvad er det? Hvad er der galt?
Mor sagde, det vil være okay.
Hun sagde, du vil ha' os til det.
De mest ensomme drenge er begyndt at se Tom nu,
men vil han lytte efter? Vil han skjule sig? Han har brug for dig.
Maud, jeg tager hjem.
Forstil dig den frygt du gav mig da du hoppede i vandet
inden du så sandheden.
Men det er helt fint nu.
Fordi han kan få dig for evigt.
Alt falder på plads.
Maud
ved bedst.
Robert!
Florence?
- Florence? - Mr Mallory!
Florence og jeg vil tage afsted nu.
Tom har brug for sin familie.
Florence? Florence?
Robert, medicinskabet i i Maud's værelse. Hurtigt.
Noget der gør mig syg. Noget der gør mig syg.
Åh, gud! Nej! Nej!
Tom?
Du må ikke være sur, jeg savner dig bare.
Hele tiden.
I hele mit liv har jeg ikke været glad, ik' et sekund siden du forlod mig.
Men jeg kan ik'...ik'... Jeg kan ik' komme.
Det ved du godt ik'?
Du er den eneste ven jeg har haft.
Men hvis jeg går nu, vil min sjæl aldrig blive glad, og jeg...
Men nu kan jeg, takket være dig.
Men du behøver mig ikke.
Ingen vil behøve mig.
Tom, du må modig.
Kan du gå gennem huset som var der ingen vægge?
Ingen vægge eller gulve.
Hjælp hende, hjælp hende, hjælp hende!
Så flyv, lille Tom.
Flyv.
Er du død?
Er du døende?
Jeg ved det ikke.
Jeg må sove.
Jeg har brug for at lukke øjnene.
Jeg bliver ved dig.
Det lover jeg.
Selv hvis du ikke kan se mig.
Jeg kan...
Jeg kan mærke dig nu.
Jeg fortæller selvfølgelig drengene det var en ulykke.
De vil blive knust. De elskede hende.
Det gjorde vi alle.
Jeg tænker, at Walter hændelsen ramte hende hårdere end vi troede.
Cathcart pigen hjalp åbenbart ikke.
Jeg mistænker hende for ikke selv, at have det helt godt.
Jeg læste en undersøgelse sidste termin.
Kvinders tanker kan ikke helt kapere vidergående uddannelse.
Jeg ved du er der.
Det er mere end din rektor gjorde.
Jeg plejede at lege her.
Gemmeleg.
Hun ville...
Maud ville sidde derover.
Jeg overvejer at skrive en ny bog.
Fortolkingen af spøgelser.
Åh, gud hjælp os.
Victor, bind dine snørrebånd.
- Hallo. - Hallo, igen.
Robert, kan du ikke be' chaufføren om at vente på mig
ved enden af vejen?
Jeg kan godt li' gåturen.
Det har jeg altid kunne.
Især om lørdagen.
Ikke at se dem...
Det er ikke det samme som at glemme.
Det er det ik'.
- Hallo. - Hallo.
Oversat af : CHRIS81